:(
Pomoc :(. Nevím, co s Peťulkou, nevím co se sebou :(. Péťa celý den řve. Jen ho vezmu do ruky, tak bud hned přestane a nebo řve histericky dál a nedá se utišit. Když už se mi podaří ho zklidnit a třeba i uspat v náručí, vrátím ho do postýlky, ale do minuty řve znovu :(. Není to pláč jako vždycky, ale opravdu histerický vzteklý pláč. Nevím, co si s ním počít. Když se mu snažím vnutit dudlík, řve ještě histeričtěji. Odpoledne jsem to už nezvládla a plakala nad ním jak želva asi hodinu. Strašně se za to stydím, ale mívám stavy, kdy bych tak trochu přemýšlím, jestli na to mám, jestli jsem dobrá matka a jestli jsem se s ním neunáhlila. Pochybuju o sobě, když ho nedokážu utišit a naslouchat mu. Přijde mi, že se na mě zlobí. Ale nevím za co, dala bych nevím co abych mu pomohla a on už neplakal. Dneska jsem otrokem jeho pláče, pořád ho musím nosit na ruce nebo ho nechám po kojení usnout na mé hrudi a je hodný, ale jak ho položím do postýlky, tak je to nanovo :(. Bojím se, že si zvykl na náruč a je závislý a já už nikdy nic doma neudělám. Mám tady na židli od rána hromadu plín a ještě jsem nebyla schopná je vyžehlit, protože pořád jen chovám. Jsem už zoufalá, nevím, co můžu udělat lépe, nic nezabírá :(.
Je pravda že má trošku rýmu a možná je trochu nachlazený, tak třeba potřebuje víc pozornosti, já nevím :(. To přeci nejde, abych ho pořád celý dny nosila :(. Jsem fakt už hotová :(
Neměla jste některá podobné psychické stavy? Patří to k šestinedělí? Mně přijde, že to snad už nikdy neskončí :(
![](/themes/mojetehotenstvi/images/avatar_s.jpg)